Jeg har haft den samme drøm i flere måneder.
Jeg kan ikke se hendes ansigt.
Men det er, som om jeg har kendt hende altid.
Der vil ske noget forfærdeligt, når jeg når hende.
Men alligevel er jeg slet ikke bange.
Jeg vil have hende, uanset hvad der sker.
Men jeg når hende aldrig. Og så dør jeg.
Først troede jeg, jeg var ved at blive skør.
Men det var ikke det store tab.
High school begynder igen i morgen, så galskaben er uundgåelig.
Det værste er at længes hver nat efter en, jeg aldrig har mødt.
At elske en pige, som ikke findes.
Jeg har altid siddet fast i Gatlin. South Carolinas glemte flække.
Når en film når hertil, er den allerede ude på dvd.
Og vores biograf laver altid fejl i titlerne.
Vi ligger for langt fra Charleston til at have en Starbucks.
Vi har 12 kirker og et bibliotek. De fleste af bøgerne er forbudte.
De samme skide familier har boet her i generationer.
Hvert år genopfører de borgerkrigen, som vil det ændre udfaldet.
Mor sagde, der er to slags folk i Gatlin.
Dem, der er for dumme til at rejse, og dem, der hænger for godt fast.
Far har ikke forladt sit værelse, siden hun døde.
Folk sagde, det var Guds vilje.
Jeg tror, det er den eneste måde, folk kommer herfra på.
Jeg forstår godt, hvorfor unge mænd meldte sig til borgerkrigen.
Alt slår et liv i stilstand.
Men jeg tror, selv de døde bliver i Gatlin.
Nogle gange forestiller jeg mig, jeg er en af dem, -
- som kæmpede på Honey Hill nær Greenbrier.
Ethan!
Jeg har forestillet mig alt muligt på det sidste.
Nogle gange er jeg Billy Pilgrim -
- fra Vonneguts forbudte bog "Slagtehus fem.
"At flagre rundt i tiden i en evig tilstand af sceneskræk -
- og aldrig vide, hvilken del af mit liv jeg nu skal spille."
Jeg elsker de ord.
Far?
Jeg har lavet morgenmad.
Skal vi have det på på første skoledag?
Jeg er på tredje år nu. Det er ikke cool, hvis det ser gennemtænkt ud.
- Jeg troede, du skulle klippes. - Hvem sagde det?
Hold øje med de udløbsdatoer, jeg har noteret. Har du valgt et college?
Så længe det ligger tusindvis af kilometer væk.
Amen.
- Var du ude at løbe i går aftes? - Ja.
- Sov du så bedre? - Jeg misunder folk i koma.
- Har din far været ude? - Nej.
"Løgnagtige læber vækker Herrens afsky."
"Ved det uretfærdige menneskes død er håbet ude, -
- og forventningen til rigdom skuffes."
- Væk med dig! - Mor! Jeg skal køre ham i skole.
- Vi skal være færdige. - Du ved, hvad der sker.
Hvor skal du hen uden at kysse din mor farvel?
Hvad er der i vejen med dig, knægt? Opfør dig ordentligt.
- Kysser hun godt? - Luk røven.
Min mor har fået ekstra kuk i kasketten, efter min far døde.
Hun tror, verden går under, hver gang der er jordskælv.
Hun bliver skingrende skør af at elske Jesus.
Hun bandede far til Helvede. Han drak for at komme hurtigt af sted.
Min far minder om gamle Ravenwood. De er alle sammen sindssyge.
Har du hørt, den nye pige i klassen er en Ravenwood?
- Gamle Ravenwood bor da alene. - Nu er hans niece flyttet hertil.
Hvem vil dog flytte hertil?
Det bliver den første Ravenwood, Gatlin har set i 20 år.
SLAGTEHUS FEM
Har du haft en god sommer, søde?
- Helt fin, Emily. Og din? - Fantastisk.
Hvorfor kom du ikke til Labor Day-festen? Det var så sjovt.
- Jeg var ikke i humør til det. - Jeg forstår ikke, hvad der er sket.
Det ved jeg godt. Undskyld.
Jeg skulle lade dig være hele sommeren.
Jeg hørte slet ikke fra dig, men jeg var en god pige.
Jeg ringede ikke. Men jeg savnede dig.
Nå, men det er okay nu.
Skal vi to ikke tage ind og se en film?
- Det ville være himmelsk. - Det kan vi godt.
Find jeres pladser.
Jeg ville ønske, du holdt op med at læse de bøger. De fordærver dig.
Som en del af pensum skal I vælge et emne til en rapport, -
- som trækker på materiale fra kapitel 12 til 24.
- Er det hende? - Det må det være.
Hun ligner døden fra Lübeck.
Bare find en plads, miss ...?
Ravenwood. Ikke sandt?
Mor siger, ingen har set gamle Ravenwood forlade huset i årevis.
- Mor siger, han tilbeder Djævelen. - Jeg hedder faktisk Duchannes.
Det er jo direkte løgn.
Jeg ved med sikkerhed, at du er Macon Ravenwoods niece.
Hvor er du sød, lille ven. Du må have været den første i dit kuld.
Mor siger, djævletilbedere hader frisk luft. De kvæles i den.
- Alle ved, hvad du kvæles i ... - Så er det nok!
Den hat vil klæde min kat.
I år skal I deltage i den årlige genopførelse -
- af vores glorværdige sejr.
- Slaget på Honey Hill. - Ethan?
Vi genopfører slaget på årsdagen for kampene, den 21. december.
Selvom det er i juleferien, -
- forventes det, at I engagerer jer helhjertet i opførelsen.
Du havde nær slået mig ihjel!
- Hvorfor står du midt ude på vejen? - Jeg har brug for hjælp! Glem det.
Øjeblik, øjeblik. Undskyld! Hop nu ind.
Det her er en smutvej. Ingen bruger den. Du drukner.
- Er det gamle Ravenwoods bil? - Du er en af dem, ikke?
Den ultraamerikanske sportshelt? Skoleballets konge?
Kan du fornærme mig inde i bilen? Det er lige lovlig "Titanic" herude.
Hvorfor skulle Leo dø til sidst? Hvorfor kunne de ikke skiftes?
"Du kan flyde på træstykket i ti minutter, så er det min tur."
Hun gentog: "Jeg giver aldrig slip på dig." Og så gav hun slip.
Fortsætter den her skønne samtale i bilen?
Så vil jeg hellere drukne.
- Nej, der står mine indkøb. - Du afslørede filmens slutningen.
- Har du aldrig set Titanic? - Nej.
Hvor har du gemt dig?
Tak.
Ved du, hvor du skal hen?
Kun sjældent.
Jeg skal beklage alle stereotyperne i klassen. Jeg er ikke en af dem.
Piger, som engang var menneskelige, men blev korrumperet af popularitet.
Den var du stolt af at finde på. Du har vel været kærester med en af dem.
- Du ramte med kirurgisk præcision. - Årelang erfaring med kællingevirus.
- Stadig ingen kur? - Vi forsker og håber.
Har du gået på mange skoler?
- Lyder godt. Jeg har kun boet her. - Det lyder godt.
- Hvor har du boet? - Rundt omkring i Sydstaterne.
Jeg har flyttet rundt, siden mine forældre døde.
Min mor døde sidste forår. Hvordan døde de?
- Ildebrand. - Bilulykke.
Det var en blindgyde af en samtale på en vej, som ikke fører nogen vegne.
Jeg missede vist afkørslen til "fascinerende" ...
Bukowski? Er han god?
Definer "god".
PRIVAT VEJ INGEN ADGANG
- Jeg kører dig op til huset. - Nej. Tak for turen.
Men jeg vil ikke være pigen fra spøgelseshuset i dag.
Det var ikke pænt sagt. Og slet ikke sandt.
Måske fordi vi ikke har sagt pænt goddag. Jeg hedder Ethan Wate.
- Er du Ethan Wate? - Ja.
Er jeg blevet kørt hjem af Ethan Wate?
- Har du hørt om mig? - Nej.
Jeg kan godt lide din halskæde.
Og også din tus. Jeg mener, din tatovering.
Tak.
"Nogle folk går aldrig amok.
Sikke elendige liv, de må henslæbe.
Kedelige, forbandede folk. Over hele jorden.
De avler endnu flere kedelige, forbandede folk. Skrækindjagende.
Jorden vrimlede med dem."
Han er jo Gud.
Det er Vorherres navn, som bringer frelse.
Det er Jesu navn, som giver os magt over onde ånder.
Hvad sker der?
Beskyt os mod Djævelen, som vi mærker ham nærme sig.
- Det har ramt samme plet hver nat. - Siden Lena Duchannes kom til byen.
Hun har været på den lukkede, fordi hun slog en dreng ihjel i Atlanta.
- Pis med dig. - Var din mund!
Hendes mor slog hendes far ihjel og rejste ud af byen.
Klap i, Emily!
Ethan Wate, må jeg tale med dig et øjeblik? Lige nu.
Hvad er der med dig?
Jeg er dødtræt af, at folk her kritiserer nogen, de ikke kender.
Og du kender Lena Duchannes?
Er det det, du siger?
Jeg tror ikke, jeg kan gå i biografen med dig.
Vi trænger til lidt tid hver for sig. Jeg er ked af at såre dig.
Kom.
Var det ikke det, jeg sagde til hende før sommerferien?
Nogle piger er som gale køtere.
Man må enten flygte eller skyde.
TIL TIDER BLIVER MAN SÅ ENSOM AT DET GIVER MENING
Ethan? Ethan. Har du et kort øjeblik?
Du skal vide, at jeg stadig holder meget af dig som ven.
Hver eneste nat beder jeg til, du ikke ryger lige lukt i Helvede.
Jeg ryger ikke lige lukt i Helvede. Først vil jeg til New York.
- Find jeres pladser! - Hej. Godt at se dig.
Drenge. Billy, sæt dig.
Nå, I skulle læse denne her i sommerferien.
Først skal vi diskutere figuren Boo Radley.
Byens særling, med den mystiske fortid.
- Mener du Macon Ravenwood? - Undskyld?
Min mor siger, jeg ikke bør læse den her bog.
Den er forbudt.
Jeg fik tilladelse af skolenævnet til at bruge den.
Jeg læser intet, kirken forbyder.
Min mor siger også, jeg ikke bør gå i klasse med en Ravenwood.
Det er forkert at sætte dem sammen med os kristne børn.
Min mor siger det samme. Hun siger, hele familien er satanister.
- De står nøgne og tilbeder Satan. - Kære Gud ...
Hvad er det, I laver? I må ikke bede i timen.
- Kære Gud. - Hold så op.
- Stop lige nu! - Der er noget unaturligt i blandt os.
Hvad tænker I dog på? Jeg må sende jer ned til rektor.
Red mig fra denne ondskab ...
- Det var hende! - Det var hende! Hun knuste ruderne!
Hvorfor dog gøre sådan noget?
Er du okay?
Hvad fanden var det?
PRIVAT VEJ INGEN ADGANG
Lena?
Hallo?
Hvad laver du her?
Jeg ville bare se, om du havde det godt.
- Hvorfor? - Det ved jeg ikke.
- Er du okay? - Ja.
- Godt. - Du kan godt gå nu.
- Gå med dig. - Nej.
Jo!
- Nej. - Gå!
Nar!
Jeg er ked af det med Emily. Hun kan være ond i sulet.
- Jeg har aldrig forstået det udtryk. - Det har jeg heller ikke.
Jeg burde snart vide bedre. Alle hader mig. Uanset hvor jeg kommer.
De er nogle fjolser. Skid da på dem.
Du har ikke "stået udenfor og kigget ind" hele livet, vel?
Lad mig se, om jeg kan huske det her citat. Det er Bukowski.
"Nogle mister helt deres sjæl.
Andre mister helt forstanden og bliver ren sjæl, gale."
"Nogle mister helt ... mister helt forstanden ..."
Vent lidt. "Nogle mister helt deres sjæl og bliver ren forstand."
"Nogle mister helt forstanden og bliver ren sjæl."
Jeg ville lære det udenad for at imponere dig. Pokkers!
- Du kan slet ikke lade være. - Med hvad?
Du passer ind overalt. Du oser af charme.
Jeg er hele tiden i tvivl om, om du vil fornærme mig.
- Undskyld. - Nej nej, jeg kan godt lide det.
Hvis det gør nogen forskel, så kan jeg godt lide dig.
Du skal nok ændre mening.
Du kan ikke klage over, du ikke har nogen venner, -
- og så lade en fyr svede så meget for at forsøge at blive din ven.
Kun hvis du synes, jeg er en nar. Så går jeg.
Løb ud og fortæl vennerne om misfostret.
Tror du virkelig, jeg er sådan?
Nej.
Okay.
Jeg må ind igen.
Har du læst kapitlerne i "At dræbe en sangfugl"?
Jeg har læst den to gange før.
- Ja, den er god. Har du set filmen? - Nej.
Den er også god. Den skal vi da se.
- Har du læst noget af Vonnegut? - Nej.
Kurt Vonnegut? Nej? "Slagtehus fem"?
Han er skidegod. Han er også forbudt.
- Læser du kun forbudte bøger? - Nej, ikke kun.
Alle de bøger, de lader os læse, er bare så kedelige.
- Tak. Undskyld, jeg var lidt ... - Det er helt fint.
Gå nu. Min onkel kan ikke lide folk ved huset.
Det ved jeg godt. Jeg kom til at gå ind.
- Gik du ind i huset? - Det var ikke med vilje. Jeg er med.
Folk synes, han er uhyggelig. Men han er bare sky som Boo Radley, ikke?
Okay.
Jeg har en "velkommen til røvsyge Gatlin"-gave til dig.
Jeg tænkte, du kunne sætte den i din halskæde.
Lena?
- Har vi gæster? - Han er ved at gå.
- Goddag, hr. - Gode manerer. Dejligt.
Jeg går i skole med Lena. Jeg hedder Ethan Wate. Mig en fornøjelse.
Er du Lila Evers' dreng?
Ja. Kendte du min mor?
Hvorfor inviterer du ikke din ven ind til en kop te?
- Sig, du ikke kan blive. - Det vil jeg meget gerne.
Han er ikke spor uhyggelig.
Lad, som om du er hjemme.
Jeg er ked af, jeg kom til at gå ind uden at være inviteret.
Det gør ikke noget.
Det er så sjældent, vi får besøg fra vores ... elskede Gatlin.
Vær ikke sådan en snob. Det er ikke deres skyld, du ikke taler med dem.
Det er ikke min skyld, jeg har en forkærlighed for gode gener, -
- en vis intelligens og bare nogenlunde personlig hygiejne.
Men eftersom min familie grundlagde byen, må jeg kalde den for mit hjem.
Så ...
... sådan er det.
Sikke et smukt klaver.
- Ja. Kan du spille? - Nej.
Lena, spil lidt for vores gæst.
Det her er ikke en Jane Austen-roman.
Så lav en kop te til os.
Igen det forkerte århundrede.
Ville det genere jer, hvis jeg lod fingrene danse hen over tangenterne?
- Det er så beroligende. - Onkel er oprevet. Skolen ringede.
Jeg har karantæne, indtil det med vinduerne er undersøgt.
Det var ikke din skyld.
En fornuftens stemme i en by fuld af grødhjerner.
Jeg kunne godt blive glad for din ven.
De kunne lige så godt give dig skylden for lynet på Honey Hill.
Jeg har hørt om det lyn. Der fandt en lignende hændelse sted -
- i Venezuela for mange år siden ved Maracaibo-søen.
- Du kan google det. - Onkel elsker Google.
Jeg skal nok ordne det med skolen. Men jeg forstår din indignation.
Kun en autoritet kan idømme karantæne. Og hvem er den autoritet?
En håndfuld seksuelt frustrerede husmødre -
- med miniaturehjerner og kolossale agterpartier.
Nej, der er kun to slags folk i Gatlin.
Dem, der er for dumme til at rejse, og dem, der hænger for godt fast.
- Min mor sagde præcis det samme. - Virkelig?
Hun var en dejlig kvinde, din mor.
Jeg var ked af at høre om hendes bortgang.
Jeg kendte hende kun fra alle hendes bøger om sydstatsplantager.
- Vil du gerne være forfatter? - Måske.
Hvis jeg havde en tryllestav, kunne jeg lade dig se hele din fremtid.
Hvordan ville den se ud? Og spar mig ikke for de grusomme detaljer.
Jeg er ikke sikker.
Kun college står helt fast. Jeg har klare planer om at tage af sted.
Virkelig? Hvor har du søgt ind?
Alle vegne. Bare ikke for langt væk hjemmefra.
Så længe det er et lokalt college.
Så jeg kan blive hos far.
Jeg vil uddanne mig som lærer og undervise på den lokale high school.
Eller måske overtage biblioteket efter Amma.
Jeg bliver nok gift med Emily Asher, og vi får to børn.
Men jeg kan ikke tjene nok penge til hende og begynder at drikke.
Får bøder for spritkørsel og bliver fyret.
Jeg vil i perioder have en affære med Savannah Snow, indtil jeg bliver 49.
Børnene bor hos deres mor efter skilsmissen.
Mit første hjertetilfælde får jeg som 52-årig. Og et til som 63-årig.
Jeg flytter i lejlighed over baren Wayward Dog -
- og hjælper med at feje efter lukketid for at få gratis øl.
Når jeg er 64, hænger jeg mig.
Man finder ikke mit lig med det samme. Først når jeg stinker.
Ja, du har jo planlagt det hele. Det kan du være glad for.
- Er du okay? - Ja.
I må have mig undskyldt. Jeg har ikke sovet så godt.
Hvad gjorde du ved ham?
Jeg lod dig gå i det, de kalder byens skole, men ingen venskaber.
Lad mig nu lade som om indtil min fødselsdag.
Hvad skete der på den sidste skole? De knuste ruder er bare begyndelsen.
Han bringer dig i fare. Du skal ikke invitere ham med hjem igen.
Bare rolig. Han kommer ikke igen.
- Du kom tilbage. - Ja.
- Jeg ved ikke, hvad der skete. - Det var ikke din skyld.
Det lyder nok underligt, men jeg har drømt om dig hver nat i månedsvis.
Det lød ikke nær så creepy, da jeg sagde det inde i mit hoved.
- Kan du glemme, jeg sagde det? - Klart.
Hov. Din gave. Det var derfor, jeg kom tilbage.
Man kan åbne den. Se.
E-C-W. G-K-D.
Den 21. december 1863.
- Den 21. december? - Ja.
Og hvad så?
Det er min fødselsdag. Jeg bliver 16.
Hvor vildt. Det var da helt utroligt.
Jeg tror ellers ikke på tegn, men det virker da som det sygeste tegn.
Så du er kun 15, men går på tredje år?
Du må have pæren i orden. Har du sprunget et år over?
Ja.
Vi kan jo sige, det er din 16-års fødselsdagsgave på forskud.
- Genevieve! Nej! - Ethan!
Far!
Far?
Hvad laver du?
Leder efter din mors biblioteksbøger. Er du okay?
- Hvordan kom jeg hjem? - Da jeg kom, lå du i din seng.
- Hvordan endte jeg her?! - Hvorfor råber du?
Jeg hører, der var ballade i skolen i dag.
Ballade klæber til den familie som stank til en flues røv.
- Hold dig fra den pige. - Du behøver ikke tage dig af os.
- Det lovede jeg din mor. - Nej. Undskyld, jeg ...
Det kommer ikke dig ved.
Hvor har du den fra?
- Det ved jeg ikke. - Lyv ikke for mig.
Hør godt efter. Grav den ned ved Greenbrier og glem, du fandt den.
Jeg har ikke sagt, det var ved Greenbrier.
- Min familie er anderledes. - Hvordan anderledes?
Vi gør tingene ... Vi gør anderledes ting.
Er I fra Europa, eller hvad?
Nogle familier er musikalske, andre har penge.
Vi har evner.
- Evner? - Ja.
- Hvad var det derude? - Det var Macon. Han bandt huset.
Det er en forhekselse, som beskytter mig, når han ikke er der.
- Det vil ikke ske igen. - Fint nok.
Lena ...
- Er du en heks? - Nej.
At kalde os for hekse er som at kalde idrætsmænd for sportsidioter.
Vi foretrækker at kalde os for "castere".
Jeg ville ikke knuse de ruder. Mine evner er blevet stærkere.
Jeg kan ikke altid styre det.
Du ser dårlig ud.
Vil du have en småkage? Sukkeret hjælper. Jeg bagte dem i aftes.
Det er færdigmix.
- Hvad er der med den her? - Jeg ved det ikke.
- Du ved det ikke? - Nej, det var ikke mig.
Det var noget andet. Der sker noget, når vi begge holder den.
Vent lige lidt. Satan har ikke noget med jer at gøre, vel?
Hvor var det bare en typisk dødelig kommentar.
- I guder. - Ondskaben findes, Lena.
Ja, der findes onde castere.
Vil du bilde mig ind, der ikke findes onde dødelige?
Den eneste forskel er, at I har opfundet en, I kan give skylden.
Jeg prøver at forstå det. Okay, så du har altså evner. Hvad kan du ellers?
Jeg samler på digte.
Jeg må ikke vise det her til nogen dødelig.
- Det er okay. - Jeg skulle ikke have gjort det.
Jeg hader at skulle gemme mig hele tiden.
Det føles, som om alle hvisker om mig.
Jeg er bange for, folk finder ud af, jeg er et misfoster.
Nogle gange vil man bare være normal.
- Hvad smiler du ad? - Lena, du er et mirakel.
Hvorfor skulle du dog ville være normal?
- Du er slet ikke, som jeg troede. - Hvad mener du?
Nu må du ikke blive vred, men jeg har også drømt om dig.
Jeg troede bare ikke, du var rigtig.
- Lena? - Du må af sted.
- Hvorfor sagde du det ikke? - Det skræmmer mig.
- Skræmmer det ikke dig? - Vil du gå ud med mig?
Skal jeg ud ad vinduet?
Kan du få hvad som helst til at vokse?
Ud med dig.
- Vil du med i biografen på fredag? - Nej, det er en højtid.
- En høsttradition. Familien kommer. - Lørdag så.
- Det ved jeg ikke. Skynd dig! - Sig ja.
Ja.
Kan vi ses i morgen?
- Det ved jeg ikke. Kom af sted! - Okay.
- Ethan? - Ja?
Lov mig, det bliver en helt normal, pinlig teenager-date.
- På ære. Jeg ringer ikke engang. - Nar!
- Heks! - Sportsidiot!
Vi ses i morgen.
Du kunne godt have lavet en stige.
Hold dig på afstand.
Mange tak for den hjertelige velkomst.
Jeg har mærket noget hver nat, siden du fik den pige hertil.
Det er det sidste sted, jeg kan beskytte hende.
Og så bringer du mørket til vores by.
Som en hånd, der har mine indvolde i en skruestik.
Det er ikke Lena!
Sarafine?
Du sagde, hun forsvandt for altid.
Ja, altså, vi ... Vi havde en aftale, men ...
Hun har skygget Lena det seneste års tid.
Og der har været flere uheld.
Der må ikke ske den dreng noget på grund af jer.
Så må du til at holde ham i snor.
- Hvad skete der ved Greenbrier? - Aner det ikke. Lena var hysterisk.
Drengen var bevidstløs. Jeg fik ham hjem.
Det er dig, der er seeren.
Det her er mine forfædres hellige sted. Er du med?
- Vil du have svar, så udvis respekt. - Ja, jeg ... Undskyld.
Ethan havde en medaljon. Der var Duchannes-kræfter i den.
Det må have været Sarafine.
Måske bruger hun medaljonen til at nå ind til Lena gennem drengen.
Sig til dem, jeg må kende Sarafines planer.
Tag ikke min families hjælp for givet, som din familie har for vane.
I så fald: Vil du være så venlig at spørge dem om Sarafines planer?
Jeg har dine livretter med, onkel Abner.
Rejer og majsgrød.
Stegte østers.
Og kokostærte.
- Ikke så sært, han døde. - Du skal ikke tage dig af ham.
Onkel Abner, vi har brug for jeres mellemkomst.
Sammen med tante Idas og tante Mays ånder ...
... tilkalder jeg ydmygt din ånd.
Hvad siger de?
Ikke noget. Ikke noget endnu.
Sig til dem, de må hjælpe os med at standse Sarafine.
"Visse ting kan ikke standses."
VELKOMMEN TIL GATLIN
DU FORLADER NU GATLIN
- Er det dit yndlingssted? - Kun på grund af skiltet.
Kan du se vejen deroppe? Det er vejen til frihed.
Min mor sagde: "Kom væk fra denne by, så snart du kan.
Find ud af, hvordan andre lever og tænker, før du finder dit eget sted."
Og så svarede jeg: "Mor, jeg er ni. Hvordan skal jeg gøre det?"
Lille Ethan.
Og så tog hun mig med på biblioteket.
Og hun sagde:
"Det her er min kirke.
Det er her, min familie tager hen for at fejre det, som er helligt, -
- nemlig tanker."
Undskyld.
Hvor kom det fra?
Gid jeg havde kendt hende.
Lad os se at komme væk herfra. Kom.
- Hvorhen? - Hvor som helst.
Lena, de fleste mennesker går hele livet -
- og venter på det øjeblik, der ændrer alting. Det kommer aldrig.
Vi kan begynde vores liv lige nu.
Vi skal bare sige ja, sætte os ind i bilen og køre af sted.
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor ikke?
Når jeg bliver 16, vil jeg måske slet ikke være den, jeg er nu.
Hvorfor? Hvad kan der ske, ud over måske dine første tømmermænd?
Når en kvindelig caster bliver 16, skal der være en udseelse.
Mine evner bliver udset til enten lyset eller mørket -
- afhængig af min sande natur, -
- hvad der er min skæbne.
Det er derfor, Macon har fået mig hertil.
- Hvad er Macon? - En mørk caster.
- Han har valgt lyset for min skyld. - Kan han vælge? Hvorfor kan du ikke?
Man siger, at en kvindelig casters sande natur vælger for hende.
- Jeg ved ikke hvorfor. - Vent et øjeblik.
Du er bange for, at når du bliver 16, så bliver du en ond ...
... kælling ... caster?
Jeg har 75 dage tilbage, Ethan.
Jeg ved ikke, hvad jeg bliver.
Jeg ved ikke, hvem jeg virkelig er indeni.
Det seneste år har Lena Duchannes gået på tre forskellige skoler -
- i tre forskellige byer. Og på hver skole skete der ulykker.
Der var uforklarlige vejrfænomener. Der var oven i købet dødsfald.
Denne underskriftsindsamling -
- er underskrevet af over 300 af Gatlins forældre, som kræver, -
- at Lena Duchannes bortvises fra skolen, og Ravenwood-ejendommen ...
Jeg beklager min utidige mellemkomst.
Rektor Herbert.
Borgmester Snow.
- Og pastor Stephens, formoder jeg. - Korrekt.
Mrs. Lincoln.
Hvor vover De at træde ind i Herrens hus?
Min familie ejer den jord, kirken er bygget på.
Og jeg kan forstå, dette er et møde for alle borgere i byen.
I har nok alle bedre at tage jer til på sådan en smuk dag, -
- så jeg fatter mig i korthed.
Beskyldningerne mod min niece er det pure opspind.
For ifølge vejrkanalen, og I kan selv bekræfte det på Google, -
- var det usædvanligt stærke kastevinde fra øst, -
- som forårsagede uhyrlige ødelæggelser langs kysterne.
Så min niece vil vende tilbage til den institution, -
- som i Gatlin skal gå for en skole. Og hun skal ikke længere forfølges.
Jeg takker jer alle for jeres samarbejde.
De har ingen ret til at fortælle os, hvad vi skal gøre.
Uanset hvor mange penge De har.
Mrs. Lincoln, De har ret.
Min rigdom bør ikke tildele mig nogen privilegier.
Men eftersom mine forfædre grundlagde Gatlin, -
- giver mine ejendomme mig dog en smule indflydelse.
Lad os nu sige, at jeg donerede den gamle mølle -
- til for eksempel et behandlingshjem for narkomaner ...
Og jeg ejer jorden, som Wayward Dog-motellet står på.
Hvis det lukkede, ville det være til besvær for et par af de herrer.
Så måtte damebekendtskaberne mødes udenbys, mens konerne tror, -
- mændene deltager i endnu et møde -
- om genopførslen af den amerikanske borgerkrig.
Kan jeg nu gå ud fra, at den sag er endegyldigt begravet?
Jeg er ikke bange for Dem.
Gud vil dømme Dem til Helvedes flammer i selskab med terrorister, -
- ateister, homoseksuelle, demokrater, liberale, socialister, -
- Greenpeace og alverdens unaturlige afskyeligheder.
Min kære mrs. Lincoln.
Hvis jeg var Dem, bød jeg enhver form for flammer velkommen.
Så fik De også mulighed for at brænde den hæslige hat, De har på.
Sarafine.
Jeg ventede at finde dig i noget, som var en smule mere chikt.
Må jeg være fri, Macon!
Hun er perfekt! Hun er en af samfundets støtter.
Men du har ret i, at hatten er gyselig.
Når du låner kroppen, må du også låne klædeskabet.
Man skulle tro, hun havde opfundet morgenkåben.
Nå, lad os se.
- Har du savnet din lillesøster? - Nej.
Vær nu ikke så brysk. Du plejede at elske at lege i mørket.
Kan du huske det?
Jeg kan mærke dine evner svinde.
Hvor er det trist. De blegner, og du ved godt hvorfor.
Det er, hvad der kommer ud af at lade, som om man er noget andet.
Fars slipsenål. Hvor er det rørende.
Forbandelsen vil vælge hende, Macon.
Du lader ikke til at være helt sikker.
Hvis du var sikker, hvorfor så blande drengen ind i det?
Det var ikke min fortjeneste. Kærligheden blandede ham ind i det.
Lena og den dødelige har altid haft kurs mod hinanden.
Det er skæbnen. Selv din Lila fornemmede det.
Og du kender jo forbandelsens lov: Ingen caster må elske en dødelig.
Men jeg kunne ikke selv have planlagt det bedre.
Den første kærlighed. Åh, hvilken glæde.
Hvilken skønhed.
Og den første hjertesorg.
Så bitter.
Så smertefuld.
Det er nok til at føre enhver pige ind i mørket, dødelig eller caster.
Jeg er så spændt.
Lenas fødselsdag falder på et af de stærkeste solhverv i 5.000 år!
Mere energi frigives end nogensinde. Denne jords cyklus vil være forbi.
Hun bliver stærkere end nogen af os. Og hun vil lede os alle.
Mod hvad?
En tid, hvor vi ikke skal leve i skjul.
Jeg er så ...
... træt af at skjule mig!
De parasitter har fået deres vilje længe nok, synes du ikke?
Her er en god quiz. Nævn bare én art, som vil savne dem.
Det kan du ikke!
For de dødelige gør intet andet end at fortære og udslette.
De opfinder koncepter ...
... som Gud og kærlighed og retfærdighed, -
- og så misbruger de koncepterne til at dræbe enhver, der er uenig.
Vil du hænge ud med de folk?
De beder uden at tro og undrer sig over, at besværgelserne ikke virker.
De værdsætter ikke deres ynkelige små liv før det sekund, de ånder ud.
De sølle stakler. Det er vores tur, Macon.
Kom tilbage, min ven. Kom tilbage.
- Lena gør det af med dem. - Nej.
Lena går ikke over til mørket. Hun er for stærk.
Hun har ikke noget at skulle have sagt, min egen.
Forbandelsen hviler allerede over hende.
Nej. Det er løgn!
- Hvad er løgn, mr. Ravenwood? - Jeg beklager.
Lena vender tilbage til skolen. Så er den ikke længere.
- Dig og Lena Duchannes! - Ja. Du må ikke sige det til nogen.
Årh, kom nu. Ellers får jeg ikke set Emily skide grønne grise.
- Det kunne Lena nok få hende til. - Hvad?
Hvem af jer heldige drenge er Ethan Wate?
Nå? Hvem af jer kan få tungen på gled?
D-det kan jeg. Jeg er ... mig, Ethan.
Ethan!
- Kender jeg dig? - Slet ikke.
- Jeg er Ridley Duchannes. - Er du i familie med Lena?
Skat, jeg er i den grad familien.
- Det er min ven, Link. - Mig en fornøjelse, Link.
- Hop ind. - Jeg er ikke inviteret.
Tro mig. Hele familien er vild efter at møde dig.
Ravenwood. Længe siden.
Lena er mere som en søster end en kusine. Tænk, hun ikke har nævnt mig.
Men der er vist meget, Lena har undladt at fortælle dig.
Tusind tak, min herre. Ser jeg okay ud?
Jeg bliver altid lidt nervøs, når jeg skal se familien.
Du har smukke øjne.
Vær du glad for, de læber er taget. Tillader du?
Oven i købet en gentleman.
Godaften, mor.
Ridley! Jeg bad dig blive væk.
Jeg ville da ikke gå glip af at fejre højtiden i familiens skød.
Ser man det.
Ridley, min egen. Det var da en ubehagelig overraskelse.
Onkel Macon. Hvor ser du gammel og svag ud.
Jeg ved, jeg glemte at invitere dig.
Og jeg bad dig om aldrig at træde over dørtærsklen igen.
Hvad? Hvad har du gjort ved ham?
Jeg har inviteret ham til familiemiddag.
Jamen ...
... så følg din knap så velklædte ven ind i spisesalen.
- Jeg har ikke ... - Del.
Hej, kusine.
- Hvor ser du smuk ud. - Ethan?
Er det ikke sødt? Han har helt mistet mælet.
- Ung kærlighed. - Macon ...
Bare rolig. Hun kan ikke gøre nogen skade her.
- Er du sikker? - Sig ikke din onkel imod!
Del, vil du hente to kuverter til vore ubudne gæster? Tak.
Du skal sidde tæt på mig, søde. Sæt dig her.
- Søster? - Larkin!
- Det er min lillebror, Larkin. - Tænk at se dig her.
- Og hvem er stivstikkeren? - Må jeg præsentere Ethan Wate?
Og det er vores alle sammens kære, søde bedstemor, -
- som vi alle knuselsker.
Vi ventede dig ikke, mit barn. Lad mig se dig.
Hvorfor er det, at når jeg ser ind i dine øjne, så ser jeg kun hendes?
I to hænger sammen som ærtehalm, gør I ikke?
Hvad med lidt musik? Skal vi nu ikke bare sætte os ned og hygge os?
- Og få noget vin. - Noget at drikke?
Nu skal jeg.
Mors hjemmelavede makroner. Dem har jeg savnet.
Nå, kusine, har du lagt store planer for din fødselsdag?
Ikke nogen, du skal bekymre dig om. Du bliver ikke inviteret.
Jamen, søde Lena, det skal du da.
Altså bekymre dig om det. Det er en vigtig fødselsdag.
Jeg havde håbet på en dejlig familiemiddag, alle ville overleve.
- Hvad vil du? - Være sammen med min familie igen.
Du blev udset til mørket. Du er ikke længere medlem af familien.
Ridley, der er ikke noget, vi kan gøre for dig nu. Jeg er ked af det.
Jeg bærer ikke nag, mor. Men Lena og jeg er ens.
Gad vide, når hun går over til mørket ...
- Vil I så udelukke hende? - Det rækker.
Tror du, du kan bevare Lenas uskyld?
Var jeg ikke som hende?
- Du var en forkælet møgunge fra starten. - Måske var jeg uelsket.
- Jeg gjorde mit bedste. - Og se, hvad jeg er nu.
Giv bare moren skylden.
Du synes, Lena er en god pige nu, men det er ligegyldigt.
Udser hendes sande natur hende ikke til mørket, så gør forbandelsen.
Jeg advarer dig. Tag dig ikke af hendes løgne.
Du ved, det er sandt.
Hvor er mine manerer? Værsgo, søde. Nu skal jeg servere for dig.
Hold dig fra ham!
Skal jeg det, kusine?
Lena, vil du så holde op?!
Stop!
Endnu en god pige, der er blevet fordærvet.
- Der er ingen grund til det der. - Hold så op!
Hun knuser ruder hos de dødelige. Hun er tættere på mørket, end jeg var!
- Det er løgn! - Jeg vil have dig ud!
Ridley, få mig ikke til at rejse mig fra dette bord.
Jeg er dødtræt af, at alle behandler dig, som om du er noget særligt.
Det er du ikke!
Fortæl hende det nu, Macon. Du ved jo, hun vil blive udset!
Hold dig væk fra min kæreste, din heks!
Herre jemini.
Kæreste?
- Klarer han den? - Han bliver snart frisk igen.
Hvad er det for en forbandelse?
Ridley fortalte bare historier for at bringe dig ud af fatning.
Det må du ikke lade hende gøre.
Larkin, hjælp mig med at få ham op på mit værelse.
Det skal han nok.
Du spiser midt i et caster-opgør. Er din hjerne lavet af sandwichbrød?
I skal levne en til mig. Jeg er stadig sulten.
Har du set de blikke, hun sender ham? Ingen kan komme imellem dem nu.
Så er det begyndt.
Hej.
Hvordan har du det?
Som om jeg var inde i en tornado i en spisestue. Helt normalt.
Undskyld det med Ridley. Jeg vidste ikke, hun var tilbage.
Ja, hun er en værre bitch, ikke?
Hun er en sirene.
Hun kan få dødelige til at se, tænke eller gøre, lige hvad hun vil.
Især mænd.
Er det ikke også den gængse definition på en bitch?
Hun har ikke altid været sådan.
Vi var engang som søstre.
Vi rejste så meget sammen, at vi delte kuffert.
Vi lavede lektier sammen, så Disney. Alt det, børn nu gør.
Den aften Ridley blev 16, løb hun væk hjemmefra.
Hun kunne mærke, hun var ved at gå over til mørket.
Hun måtte væk, inden hun sårede nogen, hun elskede.
Inden hun sårede mig. Jeg fulgte efter hende.
Så skete det.
Jeg så det hele.
Hun elskede mig. Det ved jeg.
Det var ikke fair.
- Og det samme kan ske for mig. - Det gør det ikke.
Så du mig her til aften? Jeg kan ikke styre det.
Jeg tror ikke på, vi kun har én skæbne og ikke noget valg.
Vi skaber selv vore liv.
To, tak. Tak. Det er Lena.
- Hej, Lena. - Her, du skal have pengene.
- Har I det godt? - Ja.
- Hej. - Se lige der.
Måske kan du narre Ethan, men du narrer ikke mig.
Pokkers.
Tag det roligt. Rolig.
Har du set den bitch i hovedet? Jeg ser lige igennem hende.
- Hej. Bare en enkelt, tak. - Fint.
Værsgo.
Du skal ikke tage dig af dem.
- En karamel? - Hvorfor har du dem i lommen?
Jeg gemmer dem, fordi Link aldrig vil dele.
Undskyld, jeg havde helt glemt, jeg havde den.
Det er i orden. Jeg vil se det.
Alt, hvad du kan finde!
Der er guld og sølv! Tag det hele!
- Åh gud! - Genevieve!
Ethan!
Du bliver lige her! Det kan du lige vove på, Ethan Carter Wate!
Kom tilbage. Ethan.
Krop af min krop, marv og sind.
Sjæl af min sjæl, luk hans ånd ind.
Mit hjerteblod, mit tidevand, min måne.
Mit hjerteblod, min frelse, min undergangs vånde.
Genevieve.
Blev jeg skudt? Hvad er der sket med dine øjne?
Kompagni, læg an! Klar! Skyd!
Min kære Lena, kan du nu forstå, at du må blive udset?
Vi er Genevieves døtre. Hendes mørke kræfter løber i vort blod.
Hvor har jeg dog savnet dig, min datter.
Din mor, Sarafine, er kommet efter dig.
Satan hader åbenbart også fortsættelser.
Det er overstået.
Der kommer ikke mere. Den har tjent sit formål.
Lena? Forbandelsen begyndte med din tiptipoldemor.
Genevieve Katherine Duchannes.
Hun var så skamløs at forelske sig i en dødelig ...
... din forfader, Ethan Carter Wate.
I 1864 deserterede han og tog hjem til sin Genevieve.
Han blev dræbt for øjnene af hende af soldater, -
- som hærgede Greenbrier under slaget på Honey Hill.
Og i sit vanvid, i sin sorg, brugte hun en forbudt besværgelse.
- For at vække ham til live. - Og sådan opstod forbandelsen?
Ingen caster må omstøde døden. Så hendes sjæl blev fortæret af mørket.
Besværgelsen virkede. Hvis hun elskede ham, hvorfor så dræbe ham?
I det mørke er der ingen erindring om kærlighed. Kun magt.
Alt har en pris.
Du sagde, min mor var død.
Du løj for mig. Hvorfor? Hvorfor?!
Lena, vores ord kan ikke beskrive alt. Man kan være død på flere måder.
Jeg siger det. Din mor, Sarafine, er den stærkeste mørke caster.
Hun lever i mørket. Hvis hun viser sig, er det i en andens skikkelse.
Hun føler ingen kærlighed for dig. Det ville jeg beskytte dig mod.
- Kan jeg kun blive udset til mørket? - Ikke nødvendigvis.
Din sande natur er stærk.
Sarafine ved også, at uden forbandelsen -
- vil din sande natur udse dig til lyset.
Jeg mener, forbandelsen kan hæves.
Men så skal din vilje være så stærk, at du styrer din egen natur.
- Det har jeg også sagt. - Først skal du af med ham.
Sarafine udnytter dig.
- Hør på mig. - Macon har ret.
For at hæve forbandelsen må du styre dine følelser.
Det bringer dig i fare at elske ham.
Hvad ved du om det? Du har aldrig elsket nogen. Du afskyr dødelige.
Du har aldrig haft en ven, ikke engang i vores verden.
Jeg ved, der ikke kommer noget godt ud af at elske en dødelig.
Lena, der må være en anden måde at hæve forbandelsen på.
- Macon! - Det kan du glemme alt om!
Du får jer begge to dræbt. Du må ud af hendes liv. Hører du?
Lena, I må tage afsked.
Macon holder Lena på Ravenwood. Jeg må ikke se hende.
Han tror, det er bedst for hende, vi ikke ses. Men han tager fejl.
Jeg kender Lena. Så godt som jeg kender mig selv.
Jeg kan mærke, hun glider et sted hen, hvor jeg ikke kan nå hende.
Gå væk! Gå væk!
- Hej, min ven. - Hej, mrs. Lincoln. Lige et øjeblik.
Jamen dog.
- Døren binder vist. - Gamle huse er så besværlige.
- Træet slår sig. - Link er ikke her.
Det ved jeg godt. Han er til fest hos Savannah.
Jeg måtte foretage en del opkald for at skaffe ham en invitation.
På grund af hans venskab med dig.
Jeg beklager Deres besvær, mrs. Lincoln.
Du skulle også være til fest -
- og få en svingom med dine rigtige venner her fra byen.
- Jeg er ikke i festhumør. - Det var en skam.
Jeg har bagt brownies til dig.
Jeg tænkte, jeg kunne komme ind og få en snak med dig.
Det er ikke dig, jeg bekæmper. Det har det aldrig været.
Du blev forført af pigens excentriske stil. Og du har jo ingen mor.
Må jeg komme ind?
Nej, det synes jeg ikke, er en god idé.
Hørte jeg virkelig rigtigt, Ethan?
Er jeg nødt til at spørge igen? Må jeg komme ind?
- Nej, det må De ikke. - Men jeg har bagt brownies til dig!
Jeg har bagt dem selv helt fra bunden!
Vorherre til hest!
Lena har bundet dit hus med en besværgelse. Nuttet.
Som om.
Jeg er på din side. Hvad betyder en besværgelse i kærlighedens navn?
Enhver kan jo se, Lena og dig er skabt for hinanden.
Til døden jer skiller.
Lena?
Ud af mit hus!
Hold hende bundet.
Kan vi tale sammen udenfor? Jeg ...
- Ud! - Det er til dit eget bedste.
- Du må høre på dem. - Nej!
Jeg gider ikke høre på din familie.
Jeg er blevet jagtet, snurret rundt, hypnotiseret, -
- lammet, og nær slået ihjel af din familie.
Så tropper din mor op hos mig. Jeg var nær faldet død om.
Men jeg er ligeglad med dem og med forbandelsen.
Du går ikke over til mørket, og du mister mig ikke.
Uanset hvad du gør, og hvad de gør ved mig, bliver jeg her.
Hvordan kunne han hæve trolddommen? Han har ingen evner.
Det er ikke os, der beskytter hende nu. Det er drengen.
GATLIN BIBLIOTEK
- Vi har brug for din hjælp. - Hvorfor kommer I til mig?
Det var de ting, du sagde om medaljonen. Om forbandelsen.
Jeg tror, du ved mere, end du lader os vide.
Kom nu, Amma.
Her finder I ikke det, I søger. Mød mig omme bagved.
Det må løbe under hele byen.
Hele landet. Gatlin er den amerikanske caster-hovedstad.
Før lå det under Washington. Men Nancy Reagan fik det flyttet.
Hun var den eneste dødelige, de var bange for.
De ved, her er en caster.
- Hvorfor har du ikke fortalt om det? - En vogter skal spørges.
Hvad vil det sige, du er en vogter?
I årevis har seere som mig haft ansvaret for casternes bibliotek.
Og jeg fik vel at mærke intet valg.
Disse bøger beskriver casternes historie rundt omkring i verden.
Og lovene, som sørger for balance mellem lyset og mørket. Ikke røre!
Macon kommer hver dag for at læse om den forbudte besværgelse.
Og han har ikke fundet noget?
Men du kan.
Gud giver os det, vi kan klare. Selv hvis vi ikke selv tror det.
Luk øjnene.
Se den for dig, som om du allerede har fundet den.
Jeg vidste det.
"Månernes bog". Det er Den Anden Verdens stærkeste bog.
Lige så levende som os. Den stærkeste af alle trolddomme.
- Har Macon set i den? - Nej. Bogen vælger sin læser.
Efter devisen "lige børn leger bedst".
- Der står ingenting. - Den lader sig ikke bare sådan se.
En så mørk forbandelse viser sig ikke straks. Mørket prøver dig.
Du skal nok finde den. Slå op under "Undgå at blive som din mor".
Kom nu.
Jeg er taget med Lena på casterbiblioteket i flere uger nu.
Men hun er ved at miste modet.
Jo længere tid det tager, desto mere kan jeg se hende forandre sig.
- Det skal nok lykkes. - Hvad ved en dødelig om det?
Jeg kan slippe en vind. Ikke en orkan ...
- Vi må se det i øjnene. - Se hvad i øjnene?
Jeg bliver mørkets bitch. Jeg kan mærke det.
Nej, Lena, du er bare presset. Det er ikke ...
Det er lige meget, hvad det skyldes.
Jeg er ved at gå over til mørket, og du er for dum til at se det.
Nu er du en bitch.
Helt ærligt. Er det nødvendigt?
Jeg giver dig ret! Jeg er bare en dum dødelig, som ikke kan lave torden.
Men vi klarer aldrig det her, -
- medmindre du dropper selvmedlidenheden!
Kom bare. Lav et jordskælv. Se, om det hjælper.
- Alle må få styr på deres lort. - Hvorfor råber du?
Vil du gerne være et normalt menneske?
Vi har ikke evner til at ændre, hvad vi har lyst til.
At være menneske er at have det dårligt, at være pissesur!
At være bange og bare vente på -
- følelsen går væk, eller man finder en udvej.
Jeg råbte, fordi jeg elsker dig!
Det gør mennesker, som elsker hinanden, -
- når en af dem opfører sig åndssvagt.
Hold nu op med at regne på mig.
Undskyld.
Se at komme væk fra mig.
Jeg ved ikke, hvad jeg er i stand til. Det sker bare.
Du forstår det stadig ikke.
Jeg vil ikke være længere væk fra dig, end jeg er nu.
Jeg er bange for at komme til at såre dig.
Alle, der elsker nogen, løber den risiko.
- Jeg mener "såre" som i "dræbe dig". - Gør det bare.
Dræb mig.
Hvilken del af "dødelige må ikke røre" forstår du ikke?
Var der castere i borgerkrigen?
Castere har kæmpet side om side med dødelige i alle krige.
De overnaturlige evner gør dem ikke klogere.
Ved du, hvad jeg ikke forstår? Du går i kirke hver eneste søndag.
Hvordan kan du tro på det her og Gud?
Gud skabte alt, ikke? Det er kun mennesket, som udpeger fejlene.
Min mor kom her. Gjorde hun ikke?
Sammen med Macon?
De mødtes her mange gange.
Macon elskede at lære hende om sin verden.
Macon elskede hende, ikke?
Ingen ved, hvad Macon kan eller ikke kan føle, men Lila var tæt på.
Ethan?
Hun elskede din far.
Hvor skal du hen?
Hvor Lena er. Selv hvis hun er i Gatlin.
- Hvad vil du her? - Jeg kender ikke din magt over Lena.
Jeg er kommet for at bede dig om .. .. at give slip på hende.
Jeg har ingen evner. Jeg elsker hende bare.
- Så må du bare stoppe det. - Det kan jeg ikke.
Selv ikke, hvis det ødelægger den Lena, du elsker?
Det kan det ikke. For det, Lena og jeg føler for hinanden, -
- kan aldrig blive til noget forkert eller ondt. Det er umuligt.
Jeg lærer aldrig at forstå jer mennesker.
I har ikke rigtig nogen evner.
I lever i naturens vold og kan ikke selv styre det, -
- og alligevel tror I, at jeres følelser -
- vil få alt til at blive godt.
Man må tro på det, Macon.
Lena? Er du okay?
- Lena? Er der noget galt? - Nej.
Jeg tror, jeg har fundet noget.
Hvad? Lad mig se.
Der er meget at læse, -
- og det er tungt stof. Jeg skal virkelig koncentrere mig.
Okay.
Så jeg tænkte på ...
Jeg bliver nødt til at gøre det selv.
Hvis du er her, vil du distrahere mig.
Så jeg tænkte på, om du er sød at gå hjem nu.
Og så ringer jeg til dig, når jeg er færdig.
- Er det okay? - Fint.
Som du vil.
Tak.
Jeg elsker dig.
Okay, vi snakkes ved.
Lena? Han er gået.
Tal med mig. Lena.
Der er kun en måde, man kan hæve forbandelsen på.
Genevieve brugte den forbudte besværgelse ...
... til at give sin elskede livet tilbage.
For at hæve forbandelsen må min elskede dø.
Åh gud.
Hvad vil du gøre?
Jeg vil ikke gøre Ethan noget. Aldrig.
Det er kun ord, Amma.
De kan ikke beskrive alt.
Der er flere måder, hvorpå ens elskede kan dø.
Var det alt?
Ja. For at hæve forbandelsen skulle jeg udføre visse caster-ritualer, -
- hver dag og nat indtil udseelsen. Hvad der end sker, vil ske.
- Vi ved, hvad der vil ske. - Du skal gøre noget for mig.
Indtil min fødselsdag vil jeg ikke tænke på udseelsen. Ingen tatovering.
Jeg vil bare være sammen med dig og lave normale kæresteting.
Alle tiders. I aften er der det store julebal.
Du kan tage med mig.
Inviterer Ethan Wate mig til juleballet? Gud!
Jeg overvejer det.
Der er totalt dårlig punch, og de overvåger kyssetrappen.
Det er rædselsfuldt.
Lyder perfekt.
Jeg ved stadig ikke, hvad jeg skal give dig. Vi fejrer jo ikke jul.
Er der noget, du ønsker dig hvert år, men aldrig får?
Jo, forresten. Nej. Du vil synes, jeg er kikset.
Bare rolig, det synes jeg allerede.
Sne.
Mener du det?
Jeg har altid ønsket mig hvid jul ligesom på film.
Det her er jo til grin. Det er da ikke jul.
- Det er alt for let for mig. - Det ved jeg godt.
Og det er dit ønske?
Hvordan skal jeg overleve et liv med dine overraskelser?
Hør, hvor stille her er.
Farvel, Ethan.
Ethan?
Ethan!
Kom du sent hjem fra ballet i aftes?
Kan du få kalkunen ud af køleskabet?
Jeg husker det ikke. Jeg må have været dødtræt.
Men jeg sov rigtig godt for første gang i lang tid.
Kommer Lena til jul? Vi har nok mad.
- Lena? - Lena Duchannes.
Hvorfor skulle jeg invitere Lena Duchannes til middag?
Jeg kender hende ikke. Hun taler aldrig med nogen. Kender du hende?
Emilys mor siger, hun er psykisk syg.
Ikke at jeg stoler på Emilys mor, men hun er en mærkelig pige.
Bortset fra borgerkrigsopførelsen vil jeg blive i sengen hele juleferien.
I dag vil jeg ikke prædike.
Jeg vil bare tale til jer.
Om et ord, vi efterhånden sjældent hører.
Opofrelse.
Det er ikke just et moderne ord.
Folk hører ordet "opofrelse" og bliver bange for, -
- at noget tages fra dem.
At de må ofre noget, de ikke kan leve uden.
"Opofrelse" er for dem lig med "tab" -
- i en verden, som fortæller os, vi kan få alt.
Men jeg mener, den sande opofrelse er en sejr.
For det kræver vor frie vilje -
- at ofre noget eller nogen, som vi elsker, -
- for noget eller nogen, vi elsker højere end os selv.
Jeg vil ikke lyve for jer. Det er et sats.
Opofrelsen fjerner ikke tabets smerte.
Men den vinder kampen over bitterheden.
Den bitterhed, som skygger for alle de ægte værdier i vort liv.
Hvad gør vi nu, tante Sarafine? Hun opgav ham.
Hun elsker den dreng. Forbandelsen vil stadig virke.
- Men vi skal bruge hans ven. - Min skat kommer, når jeg kalder.
Må jeg gøre det igen?
Lov mig, at du ikke siger det til en sjæl.
Det gør jeg ikke. På ære.
Okay, allersidste gang. Prøv igen.
Det er totalt sejt.
Jeg siger, når du skal gøre det. Du vil høre mig tydeligt.
Som du altid gør.
Du aner ikke, hvor dødvild jeg er med dig lige nu.
SLAGET PÅ HONEY HILL
Klar? Skyd!
Fedest.
Kom ind.
- Er du klar til at tage den på? - Den er rigtig flot.
- Du traf det rette valg. - Hvordan ved jeg, om det virkede?
Når forbandelsen er hævet, vil du kunne mærke det.
Du vil vide det.
Folk er begyndt at komme, skat. Tiden er inde.
Mavis, det var da en ganske særlig kjole.
Det er jo også en ganske særlig dag.
- Mor? - Hej, skat.
Pas på geværet. Man kan brænde sig, selvom det ikke er ladt.
I kommer for sent. Lad et gevær hver. I skal til Greenbrier.
Goddag, alle sammen.
Tak, fordi I er kommet.
Månen kommer snart frem, så vi må hellere komme i gang.
Undskyld. Som forfædrene har forudsagt, -
- vil en sand caster blive udset.
Thi det er forudbestemt af de fem elementer, -
- at på netop denne nat -
- skal en gammel cyklus ende og en ny begynde, -
- hvor lysets og mørkets kræfter vil smelte sammen. Og dette barn, -
- som nu bliver kvinde, Lena Duchannes, -
- hendes sande natur vil afgøre alle kræfters sande natur -
- i den nye cyklus.
Stands!
Eller skyd mig. Det her klør så meget, jeg hellere vil skydes.
Hvor er det her lamt. Skal vi ikke bare skyde hinanden?
- Vi kunne se en film. - "Aliens" på Blu-ray?
Okay.
På tre.
Klar.
En ... to ...
...tre.
- Hvad er der? - Det ved jeg ikke.
Ethan? Ethan?
Ethan!
- Lena! - Nej.
- Indstil skydningen! - Ethan!
- Hvor er Ethan? - I Greenbrier! Væk herfra! Løb!
Ethan!
Nej! Ethan, nej!
Lena, jeg har ikke ...
Nej! Du må ikke!
- Undskyld. - Du kan ikke stole på dem, kusine.
De bedrager hinanden helt uden grund.
Jeg er ked af det. Det var ikke med vilje.
Velkommen til familien, min kæreste, særlige pige.
Der er uvejr på vej, mr. Lee. Skal vi stoppe?
Lena, stop!
Macon?
Hold nu inde.
Macon, hvad har du gjort?
Forbandelsen krævede et offer.
- Jeg forstår det ikke. - En af dine elskede skal dø.
Det var et lusket kneb, Macon. Det var ikke rimeligt.
- Macon? - Jeg lovede hans mor det.
Jeg vil ikke miste dig!
- Det skal nok gå, Lena. - Nej.
Lad dem ikke narre dig.
Vælg ...
... dig selv.
Hvad laver du?
- Det er kun mellem dig og mig, mor. - Fint med mig.
Ridley! Vær ikke bange. Hun er på vores side.
Hun er vores Lena. Hør her.
Du er min datter. Jeg har altid villet have dig. De tog dig fra mig.
Månen kommer, og den vil udse dig. Det er din skæbne.
Se det i øjnene, min skat. Der er intet, du kan gøre.
Ingen kan gøre det der. Slip mig! Hun er stærkere end dig.
Lena, hør på mig! Det var hendes idé.
Hun sagde, du alligevel ville blive mørk. Jeg ville aldrig såre dig.
Kan du huske, jeg rejste for ikke at såre dig? Lena?
Gå.
Tak, kusine.
Du ligner mig mere, end du vil være ved det.
Ingen er perfekt.
Du har meget stærke evner. Jeg kan lære dig at bruge dem.
Jeg kan lære dig at blive den stærkeste mørke caster.
Hvor er det sødt af dig, mor.
Du kan aldrig være sammen med den dødelige.
Det ved jeg. Har du nogensinde elsket mig, mor?
Det husker jeg ikke. Det gør ingen mor.
Det er ikke let at presse en anden kvinde ud af sin krop.
En yngre, mere perfekt version af sig selv. Fejlfri og med alle muligheder.
Kærlighed er bare fantasi.
Den findes ikke i virkeligheden. Slet ikke i naturen.
Kærlighed er de dødeliges forhekselse.
Den giver deres kvinder noget at lege med, nu de ikke har evner.
Jeg vil have, du bruger dine evner. Du skal være den, du virkelig er.
Så længe jeg bliver som dig.
- Mørket er i dig. Benægt det ikke. - Det gør jeg heller ikke.
Så vælg mørket og slut dig til mig.
Vi kan herske over en ny verden. Vores verden.
Hvad laver du?
Det er en ny verden, mor.
Men den er ikke kun mørk, og den er ikke kun lys.
Og den er ikke kun vores.
Nu husker jeg, at jeg elskede dig. Jeg elskede dig. Jeg elsker dig!
Du skal ikke bruge ord, du ikke forstår.
- Du har stadig brug for mig! - Du har gjort nok, mor.
Du skal udses!
Macon?
Er du okay?
Ja.
Macon sagde, det var den eneste mulighed for at beskytte jer begge.
Jeg kunne høre lyden. Det var lyden af mig, som gik i stykker.
Jeg græd, fordi han havde levet.
Fordi han var død.
Jeg var rystet. Jeg var reddet.
Den pige, jeg var, var væk nu.
Han havde ret.
Der kommer intet godt ud af at elske en dødelig.
De kan ikke overleve i vores verden.
Kom væk, Ethan.
Vælg din egen skæbne. I trods og fuld af håb.
I kærlighed, i raseri, i taknemlighed.
Vælg lyset. Vælg mørket. Vælg det hele.
Intet varer evigt.
- Er du klar? - Ja.
Vi når nok New York på torsdag. Vi bor hos Links fætter i Brooklyn.
- Kom her. - Jeg ringer, så snart vi er fremme.
- Ring, når du kan. - Farvel.
Hej. Du hedder Lena, ikke?
- Ethan Wate. - Det ved jeg.
Jeg ville bare ...
Vi har jo aldrig hængt ud sammen, men jeg har længe villet sige, -
- at jeg synes, dine digte i skriveværkstedet -
- var utroligt gode.
Tak. Det er sødt af dig at sige det.
- Skal du rejse? - Ja. Vi kører gennem landet.
Jeg vil tjekke universitetet i New York.
Fedt. Det lyder godt.
Sej titel.
Bukowski?
Er han god?
Definer "god".
Behold den. Det er en "kom væk fra Gatlin"-gave.
Mener du det?
- Tak. - Selv tak.
Cool. Tak.
- Vi ses. - Vi ses.
Ethan kommer. Hej hej.
Er det okay, vi besøger min mor på sanatoriet? Det er på vejen.
Ja.
BEKLAGER VI HAR LUKKET
"Der er et sted i hjertet, som aldrig fyldes. Et tomrum.
Vi vil kende det bedre end nogensinde.
Der er et sted i hjertet, som aldrig fyldes.
Og vi vil vente og vente på det sted."
Lena!
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service 2013